Пол-Жан Туле
Из „Контрарими“

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

X

„Килим безспир тъчем от вълна мека,

тъй червеят в пашкула бял

едничко опакото е видял:

така орисан е човека.

Но може би отвъд, пред поглед друг,

страната лицева разкрива

мечти, цветя и веселост игрива

чрез шарки, непознати тук.“

Тъй Фо, догдето се опиянява

от чай или от своя стих,

си пее и оттатък взора лих

сред куртизанки две минава.

XLIV

Вие, връщате се от Катай[1]

с френски кораб, а когато

търсехте усещане богато

с опиум или пък с чай,

в приказен дворец, иззад завеса

със отблясък на велур,

не видяхте ли Будрулбудур,

мила на Китай принцеса,

бяла в своя черен панталон —

ярка перла в мида черна?

Жан Шикай сред тишина вечерна

не дойде ли със поклон,

с плач на орхидея невидяна

в островите Вал-Уал,

с клетва, че жена си със чувал

ще удави за измяна,

докато понесен от тайфун,

над морето като зрънце,

блясва сред изгряващото слънце

яркоцветен див паун?

LXIII

Всеки порив е несъвършен,

себе си сам разрушава.

Да ви любя искате — тогава

тъй не прихвайте пред мен.

Само сдържан глас ще очарова,

посред зимен студ голям,

туй сърце — същински тлеещ плам.

що припламва в песен нова.

[1] Катай. — Средновековно название на Китай. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.